Made by CVStudio v.1.0.2.1 [Dead Man][SLO][24,999][173110][]
"Raje ne potujte z mrtvecem." Henri Michaux
Poglejte skozi okno.
Se vam ne zdi, da ste na čolnu?
Pozneje, zvečer, ste ležali in gledali v strop.
In voda v vaši glavi je bila podobna pokrajini.
Pomisli ste: zakaj se pokrajina premika,
toda čoln stoji pri miru?
In tudi... od kod že ste? -Iz Clevelanda.
Iz Clevelanda.
Iz Earya. -Iz Earya. Imate starše v Earyju?
Pred kratkim sta preminula.
In... imate ženo?
V Earyu? -Ne.
Zaročenko? -No, imel sem jo, toda...
Premislila si je.
Našla si je drugega. -Ne.
Pa si ga je.
No, to ne razloži, zakaj ste prišli vse do sem.
V pekel.
Čaka me služba. V mestu Machine.
To je na koncu proge. -Tako? -Ja.
Dobil sem pismo.
Iz železarne Dickinson,
v kateri mi zagotavljajo službo.
Tako? -Ja. Knjigovodja sem.
Ne bi vedel, ker ne znam brati.
Nekaj pa vam povem. Ne zaupajte besedam na papirju.
Posebno ne od nekega Dickinsona iz mesta Machine.
Najverjetneje boste našli le svoj grob.
Glejte. Bizone streljajo.
Vlada pravi, da so jih samo lani ubili milijon.
MRTVEC
MESTO MACHINE, DOM ŽELEZARNE DICKINSON
ŽELEZARNA DICKINSON
Oprostite, gospod.
Mi pokažete pot do pisarne?
Hvala.
Oprostite.
Oprostite. Kako gre? Bill Blake, novi knjigovodja iz Clevelanda.
Kaj počnete tu, zlomka?
Tu imam pismo, ki potrjuje, da me tu čaka zaposlitev.
Odposlano je bilo pred dvema mesecema. En mesec zamujate.
To je g. Olafsen, naš novi knjigovodja.
Oprostite. Mislim, da je prišlo do napake. -G. Black...
Veliko dela imam. G. Dickinson me ne plačuje,
da bi kramljal. -Gotovo ne. Toda tu je dokaz, da imam to službo.
Vse, kar sem imel, sem dal, da sem prišel sem. -G. Black,
nimam časa in to ni moja stvar. -Rad bi govoril z g. Dickinsonom.
Raje ne. -Vztrajam. Govoriti hočem z g. Dickinsonom.
Vztrajate? -Vztrajam. -Vztrajate?
Tako je.
Kar pojdite. Tista vrata.
Prav.
Pojdite, no! -Saj grem.
G. Dickinson?
Kdo si in kje si staknil ta klovnski kostum, v Clevelandu?
Pravzaprav sem to res kupil v Clevelandu.
Kaj počneš v moji pisarni? -Rad bi govoril o moji službi.
Tu te lahko porabimo samo za gnojilo za marjetice. Ven!
Hvala lepa, gospod.
Nazaj na delo, g. Olafsen.
Oprostite.
Steklenico, prosim.
Bolj si nama bila všeč, ko si bila cipa.
Osel.
Drek!
Me ne bi raje kar naslikal?
Oprostite. Pomagal vam bom. Izvolite. -Uničene so.
Pomagal vam bom.
Pazite. Je vse v redu?
Bi požirek? -Hvala.
Oprostite. Prosim, bi me spremili od tod.
Seveda.
Samo po kovček gram.
Tja.
O, drek.
Sumim, da je bil tisti zajetni možak opit.
Hotel sem kaj reči,
toda nočem povzročati težav.
To je moja soba.
Nisem pričakovala obiskov.
Vam je všeč? -Ja. Čudovita je. To cvetje...
Nekaj posebnega je.
Hvala. -Ni za kaj.
Sama sem ga naredila. Iz papirja.
Če bi imela denar,
bi jih delala iz blaga, iz svile.
In dala bi kapljo parfuma...
Francoskega parfuma. Na vsakega.
Po čem diši? -Po papirju.
Saj je iz papirja.
Hej, Bill. Imaš kaj tobaka?
Ne kadim. -Zlomka.
Pazi, nabit je.
Zakaj ga imaš? -Ker je to Amerika.
Charlie!
Veš, Thel, nikoli nisem hotel oditi.
Vem, da sva rekla, da je vsega konec in to,...
vedno si bila v mojem srcu, Thel. Vedno.
Prinesel sem ti...
To je darilo.
Darilo? -No...
Odhajam.
Žal mi je, Thel, ker...
ker sem vdrl.
Tako ali tako te nisem zares ljubila.
Ne, Charlie!
Nikoli te nisem nehal ljubiti. -Ne!
Poleg srca imaš kroglo. Poizkusil sem jo izrezati,
pa je pregloboko, nož bi zarezal v srce
in izpustil tvojega duha.
Kurc, pregloboko je.
Imaš kaj tobaka? -Ne kadim.
Wilson, imaš odveč kaj tobaka?
Seveda, odveč že ne. Kaj pa ti?
Drek, ti si še premlad za kajenje.
G. John Dickinson.
Sinoči so mojega najmlajšega Chalieja, Bog mu daj pokoj,
hladnokrvno ustrelili prav tu, v našem hotelu. Morilec,
neki Bill Blake, je ubil tudi njegovo zaročenko Thel Russel.
Poleg tega je ukradel iskrega in vrednega konja, mladega pinta,
ki je bil iz mojih zasebnih hlevov. -Pinti niso dobri konji,
če povemo po resnici. -Tiho!
Vi trije naj bi bili najboljši morilci ljudi in Indijancev v bližini.
Cole Wilson, tebe že spremlja legenda. Tebi zaupam.
Conway Twill, dober morilec si, toda glej,
da ne boš vrtel jezika.
In Johnny "The Kid" Pickett,
slišal sem te praviti, da si ubil 14 ljudi. Saj imaš celo manj let.
Sploh ne bom povedal, kaj si mislim o tem. -Vedno delam sam.
Po pravici povedano, tudi jaz nisem nikoli delal z drugimi.
Jaz tudi ne. -Tiho!
Moj Charlie je mrtev!
Tokrat vas ne prosim, ampak vam ukazujem.
Če komu ni kaj všeč, lahko tudi jaz koga ubijem.
Prasec še ni mogel priti daleč. -Samo to bi rekel,
da bi morali začeti zjutraj. Proti večeru gre.
In preden vse pripravimo...
Pripeljite mi ga, živega ali mrtvega, vseeno.
Verjetno ga bo lažje mrtvega. Imeli boste ekskluzivno pravico.
Dobili boste denarja kot še nikoli.
Fantje...
Lov se začenja.
Zabiti, kurčevi belec.
Od sem do Hellenbacka razpiši 500dolarjev nagrade.
Obvesti vse šerife, pomočnike in izmečke na tem območju.
Hočem tega prasca. In dodaj opis mojega pinta.
Nazaj ga hočem.
Pinto ni noben konj. Vleče se kot dolg dan.
Tepec. Če mu je res toliko do pinta,
naj si kupi rjavca in nanj naslika bele lise. Jezus Kristus.
Seveda pa gre za človeka, ki se večinoma pogovarja z medvedom.
Z medvedom!
Okrogli kamni pod zemljo so spregovorili skozi ogenj.
Kaj? -Stvari, ki so si v naravi podobne,
so podobne tudi na pogled in govoreči kamni so dolgo ležali
in gledali v sonce.
Govoreči kamni? -Eni menijo, da pridejo s strelo, jaz pa,
da so na tleh in jih blisk potisne navzdol.
Si ubil belca, ki te je ubil?
Jaz nisem mrtev.
Katero ime so ti dali ob rojstvu, neumni belec?
Blake. William Blake.
Je to laž? Ali prevara belcev?
Ne. William Blake sem.
Potem si res mrtvec. -Oprosti, ne razumem.
Je tvoje ime zares William Blake? -Ja.
Ko dan gre in dan pride,
se jih nekaj z bedo snide.
Ko dan pride in dan gre, eni v radost se rode.
Eni v radost se rode, ene čaka zgolj gorje.
Res ne razumem.
Jaz pa razumem, William Blake, bil si pesnik in slikar.
Zdaj pa si ubijalec belcev.
Zdaj moraš počivati, William Blake.
Eni v radost se rode,
ene čaka zgolj gorje...
Ljubica...
Saj se ga nisi dotaknil, kaj? -Ne.
Prisezi. -Prisežem. -Iztegni roko in to.
Prisezi, da govoriš resnico. -Prisežem, da govorim resnico.
In nikomur ne zini o tem, nikoli, razumeš?
In raje me nič ne sprašuj.
Kje sva?
Sledijo ti, William Blake. -Si prepričan?
Kako veš?
Zlobni belčev smrad pogosto potuje pred njim.
Zakaj ne bi...
Mogoče bi morala...
Kaj naj storiva? -Orel se najbolj smeji, ko se mora učiti od vrane.
Sta si kdaj želela biti na Luni? -Marička, je hladno.
Kako dolgo že imam odprto? Že dva dneva jezdimo skupaj,
lahko bi kateri kaj rekel... -Razsedlajta svoja zlodjeva konja.
Razsedlaj svojega zlodjevega konja.
Daj.
To luknjo za ogenj je izkopal Indijanec.
Saj ne lovimo Indijancev. G. Dickinson ni omenjal Indijancev.
Tipu je ime William Blake. Je to indijansko ime? Jaz sem...
Si kaj slišal?
Si?
Verjetno ni bilo nič.
Veš tisto o Wilsonu? -Kaj?
Veš tisto o Coleu Wilsonu?
Kakšno vprašanje. Seveda vem. Vsi vedo. Živa legenda je.
Nategnil je svoje starše.
Kaj? -Nategnil je svoje starše.
Oba? -Ja.
Mater, očeta, starše, oba. Nategnil.
Si slišal? Potem, ko ju je ubil, ju je skuhal in pojedel.
Mi praviš, da ju je ubil... -Ju je.
Nategnil ju je, skuhal in pojedel.
Ti imaš vest. Me razumeš? On pa je rojen morilec.
Seveda, ko bi bil tvojih let, bi mu hotel poslati kroglo.,
Johnny "The Kid" Pickett je ubil Colea Wilsona.
William Blake, znaš uporabljati to orožje?
Niti ne. -To orožje ti bo nadomestilo jezik.
Naučil se boš govoriti skozenj. Pesmi boš zdaj pisal s krvjo.
Kako ti je ime?
Ime mi je Nihče.
Prosim? -Ime mi je Igzebedže.
Tisti, ki glasno govori, pa ničesar ne pove.
Tisti, ki govori glasno... Nisi rekel, da ti je ime Nihče?
Raje imam, če me kličeš Nihče.
Nihče... ne bi moral iti k svojemu plemenu ali kaj?
Mešane krvi sem. Moja mati je bila Umgampe-pakane,
moj oče je Absuluka.
Te zveze niso spoštovali. Kot deček sem bil pogosto sam.
Dolgo sem zalezoval jelenje ljudi, da bi dokazal,
da bom kmalu lovec.
Končno se je stric Vranji ples usmilil
in mlad jelen mi je dal svoje življenje.
Samo z nožem sem mu vzel življenje.
Ko sem hotel narezati meso, so prišli belci, angleški vojaki,
ranil sem jih z nožem, pa so s puško me udarili po glavi.
Vse je počrnelo. Zdelo se je, da me je moj duh zapustil.
Odpeljali so me na vzhod v kletki. V Toronto,
nato v Philadelphijo, nato pa v New York.
Vsakič, ko sem prišel v mesto,
so belci nekako vse svoje ljudi spravili tja pred mano.
V vsakem mestu so bili isti belci kot v prejšnjem.
Nisem razumel, kako lahko toliko ljudi premestijo tako hitro.
Končno so me peljali na ladjo
in čez veliko morje v Anglijo.
Razkazovali so me kot ujeto žival.
Oponašal sem jih in njihove običaje.
Upal sem,
da jih bo mladi divjak nehal zanimati, pa je bilo nasprotno.
Dali so me v belske šole in tam sem odkril, v knjigi,
besede, ki si jih napisal ti, William Blake.
To so močne besede in spregovorile so mi.
Naredil sem skrbne načrte in na koncu pobegnil.
Spet sem prečkal veliki ocean.
Na poti do svojih sem videl veliko žalostnih stvari.
Ko so sprevideli, kdo sem, so jih moje zgodbe razjezile.
Rekli so, da sem lažnivec, Igzebedže,
tisti, ki glasno govori, pa ničesar ne pove.
Rogali so se mi.
Moje lastno ljudstvo. Zdaj sam tavam po svetu.
Jaz sem Nihče.
Lepo je, če se lahko prej pripraviš.
Kako je umreti? Kot bi upihnil svečo?
V nekem trenutku tako jezdimo, potem pa bum!
in smo v popolni temi, na smrt prestrašeni.
Neumni belci.
William Blake, pojdi do njih.
Kaj? Sam? Jih ne bi obšla? -Ne.
Pojdi. To je preizkus.
Ne poznam jih. Niso videti posebni prijazni.
In če me ubijejo? -Nihče bo opazoval.
Prav, grem. Raje ne bi, toda grem.
Nekdo je pojedel ves močnik!
Katera je najboljša pot navzdol? -Bodi tiho in pojdi. -Prav.
Odtrgal ji je glavo,
iz zlatih las pa naredil jopico za medvedka.
Prav grozno. Strašno.
Res grozno.
Ne morem več piti viskija kot včasih, želodec ne zdrži.
Vsakič dobim sračko. -Žal mi je, Veliki George,
tu imam hrano, kot je Zlatolaska ni jedla.
To ti bo uredilo vamp.
Fižol je kot drek. -Zapri gofljo in jej.
Notri je oposum in začimbe tudi. Potrudi se.
Sally, poserjem se na to, kaj pravijo drugi. Hudičev fižol kuhaš.
Preberi molitev iz dobre knjige. -Hvala. Z veseljem.
Ta dan te bo Gospod predal v moje roke. In pobil te bom
in vzel glavo tvojo s tebe. In trupla Filistejske vojske
bom danes predal ptičem in zverem. Amen.
Kaj je Filistejec? -Samo zelo umazan človek.
Zdravo.
Zavohal sem fižol.
Kdo je s tabo? -Nihče.
Kam si namenjen?
Ne vem.
Imaš rad fižol? -Zelo.
Imaš kaj tobaka? -Žal ne kadim.
Daj ga meni. -Bi, če bi ga imel. -Za tobak ti dam fižol.
Nimam tobaka. Prav rad pa bi fižol. -Ranjen. -Ja.
Angleški tartan. -Ja.
Lepa obleka, dobro znam očistiti. -Katere številke so čevlji?
10. -Zdijo se udobni. Ne? -Niso slabi.
Kakšen cvet je to? -To je vrtnica.
Narejena iz papirja. -Papirnata vrtnica.
Potipaj, kako oster je nož. -Raje ne. -Daj, no.
To je zelo, zelo oster nož.
Kako ga kličeš? -Čedni.
Prosim? -Kako kličeš klobuk?
Ne vem dobro. -Oh, tvoji lasje... mehki so kot dekliški.
Zaboga, pa so res mehki. Kako si to dosegel?
Poglej, to moje... kot staro seno.
Nič ne morem. Kaj narediš, da dobiš take lase?
Očitno je treba imeti srečo. -Srečo.
Roke z njega! -Rekel sem ti, da se me ne dotikaj!
To mi ni mar! Roke od njegovih las! -Kaj imaš ti z njim?
Veliko! -Ta je moj!
Ta je moj. Ti si dobil prejšnjega.
Prvi sem ga videl.
Poserjem se, kdo je, kaj in zakaj.
Ti si imel prejšnjega Filistejca.
Če bi hotel še tega, ga bom dobil, če bom hotel.
Kaj pa, če te ustrelim? -Ustrelil me boš?
Ja, ustrelil te bom. -Pa me ustreli.
Bom. -Ustreli me že. Nehaj govoriti
in me ustreli. -Bom!
Tu imaš. -Ljubi Bog. Zadet sem! Bog, usmili se!
Peče kot peklenski ogenj! Pesjan! Zdaj bom pa nekoga ubil!
Očitno te ne bo nihče dobil. -Nihče.
O, Jezus...
To sem jaz.
IŠČE SE
MORILEC THEL RUSELL IN CHARLESA LUDLLOWA DICKINSONA
Thel nisem ubil.
Dejanja so brezplodna. -To je navadna izmišljotina.
Oblakov ne ustaviš tako, da narediš ladjo.
Kaj? Kaj si rekel?
Do sem imam teh traparij, ene besede te nisem razumel, ene!
Si prepričan, da nimaš nič tobaka?
Rekel sem, da ne kadim. Torej je le malo možnosti,
da imam tobak.
Igzebedže bo zdaj odšel, William Blake.
Najboljši nasvet je: ne poslušaj nasvetov.
Kaj, za vraga, je to?
Kaj piše?
Išče se William Blake. Nagrada 500 dolarjev.
Drek!
Najebali smo kot kurba ob koncu delovnega časa.
Po zaslugi g. Dickinsona. Veš, kaj piše tu?
Piše, da bo kak nastavar v krznu, kak smrdljiv,
fižol otepajoč odiralec oposumov pobral to nagrado.
Naj me vrag, 500 dolarjev? Ne razumem.
Dal nam je ekskluzivo! Plačal nam je v zlatu! V naprej!
Tu sem v kurčevem hudourniku z dvema krajevnima norcema.
Eden ne odpre ust, drugi pa ne neha žlobudrati!
Se boš še zjokal zaradi tega?
Jaz tega ne bi storil.
Zakaj ne? -Ker ni dobro za tvoje zdravje.
Jebi se.
Jebem naj se?
Ti se jebi!
Zlomka. Jezus, Cole.
Navaden poba je bil.
Zdaj se lahko igra v blatu.
Pravkar sem zaužil... hrano velikega duha,
mojega brata pejote. -Lahko dobim malo?
Ni zate, William Blake.
Moč medicine ti da svete vizije, ki zdaj niso zate.
Mojim južnim bratom so uporabo prepovedali španski hudiči.
Toda zdaj celo Naudone-nasa,
Nadeni, poznajo njegovo ljubkost.
Kaj?
Kaj gledaš?
William Blake.
Tako čudno, da se ne spomniš nobene svoje pesmi.
O pesmih ne vem ničesar. -Tako si skromen.
Poslušaj...
Počutim se zelo šibkega. Lačen sem.
Iskanje vizije je velik blagoslov.
Zanjo se je treba odpovedati hrani in vodi.
Vsi sveti duhovi prepoznajo tiste, ki se postijo.
To je dobra priprava za potovanje.
Očitno sem... založil svoje naočnike.
Nejasno vidim.
Mogoče boš brez njih videl jasneje.
Zelo čuden človek si.
Zelo čuden.
Naj te varuje Veliki duh, William Blake.
Nihče?
Hej, Marvin. -Kaj?
Zakaj Dickinson ni brzojavil opisa ukradenega konja?
Saj je, Lee. Pinto, čisto tak kot ta.
Bele noge, rjava rit, rjavi boki. -Je?
Mislim, da ni. -Teslo. Brzojav imaš pri sebi, sam poglej!
Premišljeval sem o tistih tiralicah.
Lee, on je!
Si ti William Blake? -Sem.
Poznata moje pesmi?
Ene čaka zgolj gorje.
Rim ni bil zgrajen v enem dnevu. To delo pa ne bo opravljeno.
Sveže ubita.
Seveda, nič tobaka nima.
Kaj je to, nekak brzojav? Kaj piše?
Spet Diskinson. -Vrag ga vzemi. Celo zakon je vmešal?
Nekaj ti povem, če bo ta Blake še streljal šerife,
ga bom še vzljubil.
Videti je kot kaka verska ikona.
Moj dedek je prišel iz Škotske, iz klana Marlsboro.
Njihov tartan je zlat in škrlaten, če me spomin ne vara.
Kaj po tvoja družina, Cole? Uganil bom. Rekel bi,
da si iz Nemčije. Sem zadel? Sem blizu?
Iz Avstrije?
Rad bi govoril z g. Dickinsonom, prosim.
Vztrajam. Govoriti hočem z g. Dickinsonom.
Prekleti rdečkarji!
Nihče? -William Blake.
Jezna je.
Čudovita je.
Ne bi ti smel reči tako,
toda zmotil si zelo romantičen trenutek.
Počakaj me tu.
Ne pusti, da ti sonce prežge luknjo v riti.
Vstani in potegni svoje truplo čez kosti mrtvih.
Imaš še moje naočnike? -Ne. Zamenjal sem jih.
Zamenjal? -Imaš kaj tobaka?
Ne. Zamenjal sem ga. -Za kaj?
Ne povem. -Lažnivec.
Tat.
Kaj mi mar, če si bila 16-krat poročena.
Še te ljubim...
Peljal te bom k mostu iz voda. K Ogledalu.
Tam boš odšel na naslednjo raven sveta,
na kraj,
od koder je William Blake, kamor sodi njegov duh.
Poskrbeti moram, da boš prišel do Ogledala in do kraja,
kjer se morje sreča z nebom.
Belska menjalna postaja.
Indijanci tam dobijo bolezni. -Kaj hočeš reči?
Koze. Sušico... Odeje so okužene.
Bolezni se širijo po vaseh.
Vidim, da si dobil novo orožje. -Ja, vinčesterko.
Vzemi jo. -Ne.
Res, vzemi. Vzel sem jo mrtvemu belcu.
Je William Blake ubil tega belca?
Ja.
William Blake je ubil belca.
Kanu potrebujeva.
Voda.
NAGRADA 1000 DOLARJEV
NAGRADA 2000 DOLARJEV
...za umor Charlesa Dickinsona in Thel Russell...
...tudi za umor področnega šerifa in pomočnika...
...Velikega Georgea Drakouliousa, Benmonta Tencha,
Salvatoreja "Sally" Jenka. -Ni slabo.
Ni slaba ilustracija, William Blake.
Dam ti jo. Kot darilo.
Dobro jutro. Služite Gospodu?
Naj vas Njegovo kraljestvo vodi v tej bedi.
Prosim?
Jamčimo za vse strelivo.
Zadnjo pošiljko je blagoslovil sam detroitski nadškof.
Dobro jutro. Naj gospod Jezus umije zemljo s svojo svetlobo
in temne kraje očisti poganov in... Filistejcev.
Privid Kristusa, tu, pred teboj, najhujši je sovražnik moj.
Imate tobak? -Prav gotovo ne.
Niso tam za vami pločevinke tobaka? -So, vendar prazne.
V njih ni tobaka. Te mogoče zanima fižol?
Ali pa morda odeja?
Odeja?
Ja, prijatelj. Strelivo.
Rad bi tobak, prosim.
Mogoče ga še imam kito ali dve.
Iz mojih osebnih zalog. Razumete.
Samo za dobre prijatelje.
Ljubi Bog!
Vi ste William Blake!
Tako je. -Pri Kristusu, vsemogočnem Gospodu!
Gospod, bi bilo preveč, če bi vas prosil za...
za vaš podpis?
Prosim. To bi bila velika čast.
Oprosti.
Tu je moj podpis.
Bog naj ti prekolne dušo, da bo gorela v peklu.
Je že.
Utrujen sem.
Odvezal bom konje.
Vidim, da si dobil še eno kroglo.
Kar privlačim jih.
Nihče?
Je to čoln, ki me bo odnesel čez veliko Ogledalo vode?
Ne. Ta čoln ni dovolj močen, William Blake.
Vstani, William Blake.
Vstani. Ponosen sem nate, William Blake.
Poznam tistega človeka tam.
Velik graditelj morskih kanujev je.
Zdravo.
Tvoj kanu sem prekril s cedrinimi vejami.
Čas je, da odideš, William Blake.
Čas je, da se vrneš, od koder si prišel.
Nazaj v Cleveland? -Na kraj, od koder so prišli vsi duhovi
in kamor se vsi duhovi vrnejo.
Ta svet te ne bo več zadeval.
Tobak imam.
Tobak je za tvoje potovanje, William Blake.
Nihče... Ne kadim.